Gregov Dnevnik: Tocka na i
Kód: 21882Detailní popis produktu
Pojďme si v tom udělat jasno: Greg byl a zůstane slabochem. Někdo by to měl vysvětlit jeho otci. Víte, Frank Heffley si pořád ještě myslí, že ze svého syna udělá skutečného muže a snaží se ho přitáhnout ke sportu. A věc se stane opravdu vážnou ve chvíli, kdy se rozhodne svého syna poslat na vojenskou školu. To už je vrchol všeho!
Nový rok. Slyšeli jste, že si má člověk dát na Nový rok předsevzetí, aby byl lepším člověkem? V mém případě to moc nejde, protože podle mého názoru jsem jedním z nejlepších lidí, jaké znám. A tak jsem se rozhodl, že pomohu druhým, aby byli lepšími... Všiml jsem například, že moje rodina není schopná dodržet svá předsevzetí. Nikdo z nich. Jen starší bratr Rodrick si žádné předsevzetí nedal, tak jsem vytvořil plán, jak pomoct Rodrickovi stát se lepším člověkem. No a když jsem mamce řekl, že by neměla chipsy jíst tak nahlas, tak to vyslovila sama: "Každý nemůže být tak dokonalý jako ty, Gregory."
Pondělí. Naši autobusovou zastávku přesunuli jinam. Takže teď musíme CHODIT do školy. Celých čtyři sta metrů! A to nás učitelé nutí nosit spoustu knížek a papírů, tak tahám na zádech asi padesát kilogramů!
Sobota. Táta by byl rád, kdybychom sportovali, stejně jako synové jeho šéfa. To se mi moc nezdálo. Ale pak jsme se ve škole bavili o nějakém Číňanovi, který dokázal vyskočit dva metry vysoko. Naučil se to tak, že si vykopal jámu, a když vyskočil metr, kopal hlouběji, až zvládl ty dva. To se mi líbí, to už bych měl pokoj od různých otrapů. Musím to zkusit taky. Jenže nikdo nemá pro můj nápad pochopení. Až Rowley souhlasil, že do toho půjde se mnou. Jenže zem je poněkud zmrzlá...
Úterý. Když jsem chtěl ve škole vyndat svačinu, stalo se něco hrozného. Našel jsem tam dva kousky ovoce, ale žádnou sladkost! Jenže to je malér. Já totiž potřebuju něco, co je plné cukru a dodá mi to plno energie... A ta mi teď chybí, takže jsem v hodině usnul...
Březen. Velikonoce. V autě jsem si sedl na čokoládového zajíčka, takže jsem na mši musel jít ovázaný máminým svetrem. Potom jsem místo dolarovky daroval na chudé dvacet pět dolarů - než jsem si toho všiml, bylo pozdě, takže jsem si nemohl vzít nazpět. A protože mše byla fakt dlouhá, celkem jsem to vyřešil. Chcete vědět jak?
Duben. Pondělí. Fakt musím něco udělat s tím, že nemám žádné čisté prádlo. Dneska jsem si musel vzít místo slipů plavky. No, ještě mám spodky z Wonder Woman, které jsem dostal, ale věřte mi, o ty jsem si fakt neříkal.
Chcete vědět, co jsem ještě zažil? Přečtěte si tuto knihu. Zaručeně se u ní pobavíte!
Buďte první, kdo napíše příspěvek k této položce.
Buďte první, kdo napíše příspěvek k této položce.